![Bellows, Pennsylania Station Excavation; Sloan - Six O Clock Winter; Luks - the Spielers; Sloan - Sun and Wind on the Roof; A Windy Day on the Roof - imagine de film](/wp-content/uploads/imagini-articol/1d14467fb0_Expozition6.gif)
Si vin la rand picturile si filmele consacrate New York-ului. O lucrare superba a lui George Bellows, ‘Pennsylvania Station Excavation’, din 1907, o stiam dintr-un album, apoi trei picturi ale lui John Sloan.
Prima, ‘Six O’Clock Winter’, lumea in dreptul statiei de metro aerian de pe Third Avenue – in Manhattan metroul e de mult subteran, dar in 1912, de cand dateaza tabloul, Manhattanul era inca strabatut de loop. Mai stiu un tablou al lui Sloan, tot cu metro aerian, ‘The City at Greenwich Village’, l-am vazut la Washington National Art Gallery, imi place foarte mult. Am fost de altfel de multe ori prin piata care apare in tabloul lui Bellows, incercand sa imi imaginez cum era pe vremea loop-ului.
Aici, in tabloul aflat la expozitie, ‘Six O’Clock Winter’, sunt doua universuri in paralel: si lumea aflata jos, si trenul de deasupra sunt la fel de vii. Mi-am amintit de unul din filmele lui Wong Kar-Wai, ‘Fallen Angels’, in care cameramanul (Christopher Doyle, cred ca este cel mai mare operator din istoria cinematografului) filmeaza la un moment dat doua scene care evolueaza in paralel: camera in care eroul este singur si strada alatura, plina de forfotul serii.
‘Sun and Wind on the Roof’, tot a lui Sloan, din 1915, cu o implicita calitate erotica, alaturi de un film in replica, ‘A Windy Day on the Roof’, produs de studioul new-yorkez Mutoscope Biograph in 1904, aici calitatea erotica devine un pic mai explicita (desigur, erotism la nivelul primilor ani de dupa 1900), femeia care aseaza rufele pe franghie are rochia un pic ridicata – sa fim insa linistiti, sunt probabil o mie de jupoane pe dedesubt(ceea ce nu il impiedica pe un strengar sa fie curios).
Pe cateva monitoare sunt cateva filme new yorkeze ale acelor ani, ramase celebre in istoria cinematografiei, ‘Lower Broadway’, facut in 1902, de catre Robert K. Bonine, ‘Panorama from the Tower of the Brooklyn Bridge’, facut de Billy Bitzer in 1899 (Billy Bitzer avea sa fie operatorul filmului ‘Nasterea unei natiuni’), si o replica la faimosul ‘The Blizzard’ (mie imi place insa originalul, facut in 1899 de un regizor ramas anonim, il asez fara sa sovai printre primele zece filme dintotdeauna).
‘Lower Broadway’ are farmecul special al Manhattanului, este plin de miscare, cu new yorkezi ocupati ca intotdeauna, amestecati printre trasuri si tramvaie cu cai. Iar alaturi de aceste monitoare, o pictura de Childe Hassam, Union Square, iarna, sub zapada. Dateaza din 1894, insa Union Square si intregul Manhattan aveau sa cunoasca in 1899, in martie, marea vifornita care a zguduit de altfel toata coasta de est, si vifornita din 1899 este imortalizata de filmul ‘The Blizzard’.
Si in sfarsit, sala cu filme dedicate dansului. Aici am descoperit un pictor de care nu stiusem, George Luks, cu un tablou superb prin echivoc, ‘The Spielers’ (alaturi de el un tablou care are sarcasmul lui Kusturica, ‘The Amateurs’). Si monitoarele cu filme. ‘Danse Serpentine’, realizat de fratii Lumière in 1896, cu un sistem ingenios care creeaza iluzia filmarii in culori (langa el o lucrare de Prendergast, ‘La Vie Moderne’). ‘Amy Muller’, facut in studioul lui Edison in anul 1896, tot un dans serpentin. Amy Muller era o dansatoare celebra a vremii – este singurul ei film, si e pacat, sarmul ei ne-o aduce in minte pe Mary Pickford. Alt Edison, din 1901, ‘Spanish Dancers at the Pan American Exhibition’, zece dansatoare – dansurile tiganesti au produs senzatie la expozitia organizata la Buffalo. Si doua filme care sunt o replica la tabloul lui Luks. ‘A Tough Dance’, produs la Mutoscope Biograph in 1903: o pereche (Kid Foley and Sailor Lil, are grija sa ne spuna prezentarea filmului) danseaza un dans se pare foarte popular in acei ani in mahalaua Bowery din extremul sud al Manhattanului. Un dans violent, desigur foarte prizat de populatia de acolo – iar cei doi dansatori se pare ca erau un soi de campioni. Si un alt film, ‘Bowery Waltz’, Edison, 1897: o petrecere in aceeasi mahala, oamenii au tot baut, un barbat valseaza o femeie care s-a imbatat.
Si expozitia se termina cu cateva versuri, dedicate de unul din dansatorii din film iubitei lui:
My Pearl is a Bowering Girl,
As waltzing together we twirl,
She sets them all crazy, a spieler, a daisy,
My Pearl is a Bowering Girl.